У вівторок, уночі 13 червня, атакувала місто ракетами. Вибухи було чутно і різних частин міста. Одна російська ракета впала прямо у спальному районі. Внаслідок “прильоту” дві п’ятиповерхові будинки не придатні для життя.
14 червня у Кривому Розі оголошений Днем жалоби. В ту трагічну ніч країна-терорист обірвала життя 12 цивільних людей, серед них була одна дитина. Про це повідомляє Інформатор з посиланням на Інформатор Дніпро та на міського голову Олександра Вілкула.
Данило Корнілов — 21 рік
Хлопець навчався в економічному університеті ДУЕТ (Державний університет економіки та технологій) на 4 курсі. Претендував на червоний диплом. Був активним і життєрадісним, вмів поєднувати навчання та роботу, мав великі плани на майбутнє. У Данила залишилися дружина і маленький синочок, якому всього 1 рік і 3 місяці.
У Данила залишилися дружина і маленький синочок
Подружжя Епельман
Давиду та Оксані було 22 роки. Торік вони одружилися. Подружжя будувало плани та мріяли про власних дітей. Однак, цей шанс у них забрала росія. Оксана була єдиною дочкою у сім’ї. Давид – за освітою педагог, торговий підприємець.
Дівчина закінчила магістратуру у Криворізькому державному педагогічному університету та почала працювали у Криворізькій гімназії №108 вчителем початкових класів та англійської мови. Оксана займалася з дітками з особливими потребами, які дуже любили її. Лише третього червня молоді люди відсвяткували річницю весілля, а через 10 днів їх не стало. Оксана та Давид завжди знаходили час, аби допомогти ЗСУ, долучались до плетіння маскувальних сіток для військових на фронт.
Давиду та Оксані було 22 роки
Віктор Толстов – 23 роки
Працював на складських приміщеннях, де зберігалася вода, – туди потрапила ракета. У хлопця залишилась мама, сестра та старший брат. Завжди був оптимістом та людиною з добрим серцем.
Вічна пам’ять!
Працював на складських приміщеннях, де зберігалася вода, – туди потрапила ракета. У хлопця залишилась мама, сестра та старший брат. Завжди був оптимістом та людиною з добрим серцем.
Троє друзів
Разом назавжди
21 рік, Андрію Рихель – 17 років, Владиславу Кузнецов – 20 років. Троє друзів з одного села – Вільного Лозуватської громади Криворізького району. В ніч на 13 червня вони працювали на складі з питною водою. Андрій – наймолодший серед загиблих, лише цьогоріч закінчив школу. Хлопці були веселими та працьовитими.
Олександр Юрійович Спільник – 49 років
Працював робітником з обслуговування будівлі Криворізького навчального центру металургії та машинобудівництва. Мешканець пошкодженої вибухом п’ятиповерхівки. Як і багато криворіжців — людина робочої професії.
Анатолій Анатолійович Зінченко – 46 років та Хвіча Надарієвич Хупацорія – 56 років
Прості працьовиті люди, які також загинули під час потрапляння ракети до складських приміщень з водою.
Лідія Сергіївна Таранкова – 77 років
Пенсіонерка, мешканка п’ятиповерхівки. Вона народилася лише наступного року після Другої світової війни і ніколи не думала, що ворог знову, вже в 21 столітті бомбардуватиме мирні міста України.
Денисенков Микола Григорович – 67 років
Працював сторожем складу. Внаслідок вибуху він отримав 80% опіків тіла. Чоловіка у вкрай важкому стані доставили до лікарні. На жаль, від отриманих травм він помер.
Через трагічні події у Лозуватській громаді 14 та 15 червня оголосили днями скорботи. Також 14 червня оголошено Днем жалоби у самому Кривому Розі. На місці трагедії священники відслужили панахиду за загиблими внаслідок ракетної атаки, а мешканці міста принесли квіти до зруйнованого будинку.
Раніше ми повідомили про те, що в Україні вшановують пам’ять загиблих десантників, серед яких троє з Нікополя. До місцевої поліції звернулася 81 людина із заявами про пошкодження майна. Показали перші хвилини порятунку людей після влучання ракети у житловий будинок у Кривому Розі. Перші хвилини після вибуху, коли люди вистрибували з балконів.
Альона Антонова